Joan Carles Salmerón: ''Hem de canviar el paradigma ferroviari''
Aquest dimecres s'ha celebrat al SIL de Barcelona la presentació del llibre “ La descarbonització ferroviària. Present i futur logístic a Catalunya ”, escrit per Joan Carles Salmerón. A l'acte també hi ha estat Marc Sanglas, secretari d'Estructura i Mobilitat.
Sanglas ha demanat que es faci inversió perquè s'acabi el Corredor del Mediterrani, un projecte que "fa molt de temps que està parat", ja que el tren és clau per poder tenir una xarxa de transport més sostenible.
"El futur del transport passa pel transport ferroviari, hem evolucionat molt des de l'època dels nostres pares que viatjaven amb tren sense pensar gaire en l'impacte que això provoca", ha explicat Sanglas i ha demanat "més inversions per modernitzar infraestructures ferroviàries".
Per part seva, Joan Carles Salmerón no va dubtar a agrair al Secretari d'Estructura i Mobilitat l'acollida i el suport en la realització del llibre. L'autor ha explicat que "ha estat un any de valorar molt, de plantejar-se moltes coses, entre les quals hi ha el llibre". A més, ha explicat que aquesta obra és una continuació de llibres que havia llegit prèviament.
També va aprofitar l'ocasió per parlar del present de la logística ferroviària, com la contaminació és a l'ordre del dia amb la quantitat de diferents combustibles i la petjada de carboni. "L'emissió de CO2 està fent malbé el planeta", ha lamentat.
Un altre dels punts que remarca és que a Catalunya es transporten "massa mercaderies i cal canviar això". El llibre pretén ser una investigació històrica de com el transport ferroviari pot millorar tenint en compte la situació i el context actual. “Hem de canviar el paradigma ferroviari, cal descarbonitzar-lo i modernitzar-lo”, ha afegit.
El llibre es divideix en 4 parts: a la primera, es dóna una introducció i una anàlisi del present. A la introducció, l'autor explica la problemàtica que té el transport ferroviari, ja que actualment moltes de les mercaderies es transporten en vehicle, que utilitzen gasolina o dièsel, per la qual cosa contaminen i saturen les carreteres. Segons l'autor, el servei s'ha abandonat al territori, un abandonament per part del govern en subvencions per a infraestructures: “Cal tornar al servei per tren”.
La segona part tracta de les propostes europees que es poden portar a Espanya. Aquest capítol està subdividida en dos, un apartat de serveis i un altre de tecnologia.
L'autor posa com a exemple que a l'època dels avis, les cartes i residus es transportaven amb tren i ara s'ha perdut aquest servei, ja que ha canviat la forma de transport.
Una de les propostes és la modernització dels mitjans de transport, “tots han d'anar junts de la mà a la modernització”. L'autor proposa que es comprin trens que siguin "multimodal" i que puguin servir per a diversos usos en el transport de mercaderies.
Una altra proposta és l'autopista ferroviària, és a dir, fer servir un transport dins d'un transport. Per exemple, que es puguin pujar camions sencers dins d'un tren, per tant no hi hauria tants actors en el procés logístic i seria més respectuós amb el medi ambient.
Sobre la part tecnològica, ha afirmat que cal fer "un canvi de disseny perquè deixem d'associar el tren amb un medi contaminant. Cal redissenyar el concepte. Cal aprofitar les energies renovables que són el futur de les energies". L'autor proposa que els trens siguin elèctrics però que, quan entrin en algun port o zona de descàrrega, pugui fer servir una mica de dièsel i tenir un petit motor per poder fer els últims metres.
Finalment, a la tercera part apareixen propostes europees que es poden aplicar a Catalunya. L'autor explica que les locomotores duals són una aposta segura, i que Catalunya és la primera a comprar una locomotora d'aquestes característiques.
Cal descarbonitzar els ferrocarrils i un exemple d'això és la nova terminal de la Llagosta, una terminal que actualment estan avançant és la seva construcció i que gràcies als fons europeus, es podran fer servir locomotores modals i transportar moltes més mercaderies, i per conseqüència, poder descongestionar l'AP7, on cada cop hi ha més camions.
Per acabar, l'autor ha explicat com podem o hem d'ensenyar aquestes millores: “És molt important ensenyar-los a les noves generacions tot el procés logístic dels objectes o el menjar que tenen”.
L'autor posa l'exemple de com als països nòrdics o Suïssa, els pares expliquen als fills el procés logístic de les coses i ells són més conscients del que ha costat fabricar i transportar fins a casa un producte.
"Amb tot això, la voluntat és aplicar, modestament, un canvi a la logística i al medi ambient, perquè siguem més responsables, respectuosos amb el medi ambient i que els nostres fills visquin més i millor", ha conclòs l'autor.
Escriu el teu comentari